КОНЦЕПТУАЛЬНІ АСПЕКТИ РЕФОРМУВАННЯ ДІЯЛЬНОСТІ ДЕРЖАВНОЇ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ - Стахов, Віталій (Публічне управління: концепції, парадигма, розвиток, удосконалення, 2025)
У статті здійснено обґрунтування концептуальних аспектів реформування діяльності Державної прикордонної служби України. Зазначено, що реформування діяльності Державної прикордонної служби України обумовлене поєднанням зовнішніх викликів та внутрішніх потреб модернізації, що вимагає переформатування стратегічних завдань, організаційних форм і ресурсного забезпечення служби. Тривала збройна агресія російської федерації, трансформація транскордонних ризиків (зростання гібридних операцій, контрабанди, нелегальної міграції та терористичних загроз) створюють ситуацію, в якій традиційні підходи до охорони кордону виявляються недостатніми і потребують інтегрованих оборонно-цивільних рішень з урахуванням перспективи інтеграції у євроатлантичні структури. Реформування Державної прикордонної служби України має комплексний і системний характер, оскільки спрямоване одночасно на організаційне, технологічне та кадрове переосмислення моделі прикордонної безпеки. Центральними чинниками змін є: переорієнтація на європейські та євроатлантичні стандарти управління, що забезпечує стратегічну сумісність і високу ефективність взаємодії з міжнародними партнерами; цифровізація прикордонних процесів, яка зменшує корупційні ризики та підвищує швидкість і точність рішень; формування професійного персоналу, здатного діяти в умовах гібридних загроз і складних комунікаційних завдань; зміцнення оборонного компоненту служби, що набуває критичного значення в умовах війни. Наслідки впровадження запропонованих напрямів реформи очікувано будуть багатовимірними: підвищення оперативної спроможності й стійкості кордонів, краща інтеграція в міжнародні системи безпеки, зниження вразливості до гібридних загроз та зростання довіри суспільства до прикордонних інституцій. Утім, досягнення цих результатів залежить від послідовності правотворчих ініціатив, прозорого фінансування, цілеспрямованих інвестицій у людський капітал і технології, а також від здатності держави забезпечити демократичний контроль та підзвітність у період трансформації.